HJÆLP
- Er det dine? - Far!
Det tænkte jeg nok.
Hej, skat.
- Det ville jeg have ordnet senere. - Det behøver du ikke.
- Er du sulten? Havregryn? - Ja tak.
- Nå, planen. - Nu afslører far den store plan.
Jeg pakker bilen, henter jer fra skole, og så kører vi
... lige derop.
GLEM DET
- Hvad er der nu? - Burde vi ikke gå i skole?
Hvad med mine studier? Hvorfor smiler du?
Tænk at skulle høre dig sige: "Hvad med mine studier?"
- Jeg vil ikke med. - Vi gør det hvert år.
Hele familien er samlet den ene gang.
- Du ødelægger min uddannelse. - Klæd jer om.
- Ja? - Fremragende klumme.
- Deres klumme i går var fabelagtig. - Hvem er du?
Marty Barasco. Jeg vil især takke Dem for Deres klumme i fredags.
Nu forstår jeg mine forældre bedre.
- Hvad kan jeg ellers gøre for dig? - Må jeg tale med Deres datter?
- Jane. - Det er nu altså Cara.
Kom tilbage om to år, Marty.
Mr. Shaff siger, jeg kører godt. Jeg er parat til gadekørsel.
Mr. Shaff og jeg er ikke enige.
- Må jeg så køre? - Måske. Kl. 15. Kom nu ikke ...
- For sent. - Nemlig!
Den dreng, du var grov over for, er min studiemakker Marty.
- Vi arbejder på et fysikprojekt. - Skolebussen!
Vent! Vent!
Ja? Jeg sendte det for en halv time siden.
Hva'?
Du tager gas på mig.
- Det var sjovt. - Hvor er din søster?
Hun er på Yumms.
- Må jeg køre? - Far kommer i de store aviser.
- De overvejer det bare. - Alletiders. Må jeg køre?
Jeg ved, du kører godt, men der er mange, der
- Jeg må prøve det for at lære det. -Jeg ser hellere, at du overlever.
- Hvad pokker laver du? - Undskyld, at jeg afbrød studierne.
Vi er ikke alle munke som dig.
- Du har for resten stuearrest. - Hvor længe?
- Resten af livet. - Det er jo pinligt, far.
- Så har du stuearrest i en måned. - Det er da værre endnu.
- Hvorfor? - Du løj jo.
- Du kan ikke klare sandheden. - Du kunne jo prøve.
- Jeg elsker Marty, far. - Skån mig!
Jeg opdagede det ikke med det samme. Der gik et stykke tid.
- Hvor længe? - Jeg vidste det efter tre dage.
- Det ved man ikke på tre dage. - Det kan da godt være.
Det er ikke kærlighed, du føler. Det er ungt og vildt og uovervejet.
- Det er ikke kærlighed. - Men jeg elsker ham.
- Er der noget galt, far? - Der røg Janes uddannelsesfond.
- Der røg Caras. - Hvad med min?
Den er stadig sikker Nej, nu røg den også.
Du kan ikke holde mig fra Marty.
Husk på, at halvdelen af verdens befolkning er mænd.
Jeg finder en anden.
- Men jeg elsker kun Marty. - Sæt dig ind.
- Jeg er altså en dygtig bilist. - Nej. Nej.
Værsgo.
Dine søstre er vist sure på mig.
Hvordan kan det være?
Du gør det, en far skal, men du glemmer at være far.
- Hvem sagde, at du skulle sige det? - Ingen.
- Var det Jane eller Cara? - Jeg fandt selv på det.
Vel gjorde du ej.
Jeg fandt selv på det. Jeg går jo i fjerde klasse.
Jane eller Cara?
- Jane eller Cara? - Hun går i fjerde klasse!
- Nu er de her! - De er her. Kom, piger.
Davs, far.
- Så er vi her alle. Hvordan går det? - Mine børn hader mig.
Så må du jo gøre noget rigtigt.
Davs, skat.
- Dine piger er jo snart voksne. - Nej, de er stadig små piger.
- Hun er blevet stor. - Ja, hun vokser hele tiden.
Rart at se dig.
Davs. Hej, Eileen.
- Var der meget trafik? - Nej.
Davs, Søs. Hvem er I?
Jeg har aldrig set jer før. Sig noget.
- "Noget" - Jeg vidste det! Alletiders.
Du skal sove hernede.
- Mitch får en gæst. - Så jeg får det gode værelse.
- Sov godt. - I lige måde.
Godmorgen. Har I sovet godt?
- Kan jeg hente noget til jer? - Få dig dog et Iiv.
- Hun trænger bare til albuerum. - Nej.
Det gør I vist alle sammen.
- Smut ud efter aviserne. - Åh, mor.
Du trænger til det. Bare driv lidt omkring.
- Måske skulle jeg blive her. - Nej, forsvind. Det er en ordre.
Godmorgen.
- Godmorgen. - Øjeblik.
Og så tog han ind til byen. For at få en kop kaffe.
Han taler med dem i weekenden.
Undskyld, kunne du hjælpe mig?
- Ja. - Jeg leder efter en bog.
- Noget bestemt? - Noget, der kan hjælpe mig med
en pinlig situation.
- Så som - Noget sjovt måske.
Ikke ligefrem lårklaskende sjovt.
Ikke noget, der gør nar ad andre, men ...
... menneskelig humor.
Noget, der sniger sig ind på en.
Noget, der får en til at indse, at det rigtige var forkert, -
- men at der var noget rigtigt i at denne forkerthed.
Det, jeg mener, er ...
at det skal være noget, der slår benene væk under mig.
Og dog alligevel ikke.
Noget, der skaber et stærkt bånd til et eller andet.
- Jeg ved ikke, hvad jeg søger. - Man får ikke alt i én bog.
Der er derfor, der findes så mange.
- Hvad har vi så? - Vi har ...
- Et lille potpourri ... - Potpourri?
Nu skal du se.
Digte. Dickinson. Det grundlæggende. Neruda er altid god.
Den her er medrivende. "Gandhis Iiv".
Der er ikke mange, der er lige så seje som ham.
- Lighthouse: "Gode mænd er sjældne". - Titlen siger jo det hele.
- "Anna Karenina". Jeg ved ikke - Den er sjov.
Nej, den her er sjov.
ALLE SKIDER
- Nå, den er måske ikke så sjov. - Jo, og så er det jo sandt.
Godt.
Hvis du skulle vælge én?
Så ville jeg nok sige ...
... at intet overgår den romantiske "Fishcliff".
Jeg rev bare noget ned fra hylderne.
- Hvad søgte De? - Jeg køber det hele.
- Det var bare forslag. - Sørg for, at han får kommission.
- Han arbejder her slet ikke. - Det burde han ellers.
- Der var du hurtig, hva'? - Nej, det er jeg faktisk ikke.
Jeg hedder Dan.
Undskyld.
Marie.
Davs.
Kan jeg gøre det godt igen, Marie?
Her er din te. Pas på, den er varm.
Og her er min juice. Jeg købte en muffin.
Men jeg tror, at de gav mig en mindre planet.
- Tak. - Servietter og bestik.
Jeg er meget til gafler. Det er du åbenbart ikke.
- Nå, Dan. Er du født? - Ja, det er jeg.
Ligesom alle andre. Jeg voksede op. Som alle andre.
Smager det?
Hvad mere? Jeg gik i skole og havde en madkasse med Bonanza.
Det var en tv-serie fra 60'erne.
Jeg ville være tryllekunstner, så jeg tryllede for de andre børn.
Jeg prøvede at få en pige til at svæve.
Hun endte i gips og fik flere sting.
Således endte ... Hvabehar?
Lad mig fortælle dig noget, jeg aldrig har...
Du dør af grin. Jeg har aldrig sagt det til nogen.
Jeg har svært ved at sige det.
Og så blev hun altså syg.
Og så døde hun.
Og
Det har været en hård tid.
Lad os hellere tale om noget andet.
Så du er en af de der enkemænd med tre døtre, -
- der udnytter kvinder i boghandler?
- Ja, det er vist mig. - Kender typen.
Det lyder, som om det har været ...
... virkelig hårdt.
Det fungerer faktisk fint nu.
- Helt fint. - Du behøver ikke at smile.
Det er bedre end alternativet.
Gider du holde den?
Undskyld. Hej. Jeg er lige i nærheden.
Jeg må smutte.
- Jeg glemte fuldstændig tiden. - Gid vi kunne snakke videre.
Det var hyggeligt. Det var noget ud over det sædvanlige.
- Kan jeg ringe til dig? - Det duer nok ikke.
- Er du i et fast forhold? - Ja. Et helt nyt et.
Det havde jeg opdaget, hvis jeg ikke havde ævlet løs.
Men det er ikke helt fair. Du ved alt om mig, men jeg ved intet om dig.
Jeg vil ikke bruge resten aflivet på at tænke på kvinden i boghandlen.
Vi ville jo bare være to mennesker, der afsluttede en samtale.
Fint.
Ring ... eller lad være. Men ring gerne.
Hov.
Jeg ringer og siger til, hvis jeg ikke ringer.
"Jeg ringer og siger til, hvis jeg ikke ringer."
Undskyld!
Sådan kører jeg normalt ikke.
Jeg er normalt meget agtpågivende. Og ingen tror på
- Velkommen til Rhode Island. - Tusind tak.
Davs.
- Hvad er der i vejen? - Ikke nogen.
- Jeg mener "ikke noget". - Danny er tilbage.
- Er der noget galt? - Jeg har det fint.
Er du sikker? Det virker ikke sådan.
Det var meget underligt ...
- Wow. - Hvad mener du med "wow"?
Jeg har truffet en kvinde. Hun var bare alle tiders.
- Sådan! - Fik du hendes nummer?
- Ringer du? - Det er lidt indviklet.
- Nej, ring. - Han har lige truffet hende.
Han har travlt. I den alder.
- Dan har truffet en pige. - Har han det?
- Hvor hurtigt kan han ringe? - Jeg er en gift kvinde.
- Har Dan fundet en pige? - Ja, en lækker sild.
Lad os spørge Annie.
- Hvordan ser hun ud? - Hun ...
Hvad var ...
- Hvad var spørgsmålet? - Det er min bror. Dan.
Han har brug for et godt råd. Han har mødt en sild.
Hun er lidt rystet.
Han glemte at fortælle hende, at hun skulle møde familien.
- Jeg ville ikke skræmme hende. - Kom så, alle sammen.
- Annie? - Jeg hedder Anne-Marie.
Mitch kalder mig Annie, men alle andre kalder mig Marie.
Jeg kender også en anden Marie.
Ja, man skal jo nødig forveksle dem.
- Jeg foretrækker Marie. - Kvinderne sidder på verandaen.
Fyrene er herinde. Kom så, Dan.
Perfekt!
- Mindste tidsenhed. Fire bogstaver. - Mili.
Nano!
- Stærkt. - Ikke snyde.
- I er langt bagefter. - Det hjælper os ikke meget.
- "Hemmelighedsfuld" passer ikke. - Så lad os gå videre.
Hun må være noget særligt, når du falder for hende.
Men det bliver ikke til noget. Hun har allerede en.
- Det er da ikke dit problem. - Jo, det er.
15 vandret. Fem bogstaver. "Stege".
- Grill. - Har hun vielsesring på?
- Så er der frit slag. - Pandestege.
- Sauté. - Ja, selvfølgelig.
Og ordet lige før Prøvede vi med "Zeitgeist"?
- Så passer det jo med "ozon". - Vi har skudt papegøjen.
"Alt det, der kan gå galt, gør det."
Vågn op, Dan. Vi er end ikke nået til lodret.
Vi er på den.
- Vi er færdige. - Opvasken er vores.
- Vi skal lige tjekke jeres. - Så skal der vaskes op.
- Du var jo langt væk, Dan. - Beklager.
Han har andet at tænke på.
- Hvad synes I om ... - Det er for tidligt at sige noget.
Hun er sød, dejlig og tiltalende.
Hvis det ikke fungerer, så beholder vi hende og dropper dig.
Den er stadig snavset, Dan.
Hun er bare så dejlig.
- Hvad synes du om hende? - Alletiders.
Giv mig en bid.
- Skal jeg vise dig, hvor vi er? - Ja tak.
Havde jeg vidst det, så ... Ikke min brors kæreste.
- Nej, selvfølgelig ikke. - Og jeg kaldte dig ikke "sild".
- Her har vi bugten. Og der er vi. - Javel, ja.
- Hvad skal vi gøre? - Vi kunne jo fortælle det.
- Nej, nej. - Vi har jo ikke gjort noget.
Godt. I lærer hinanden at kende.
- Jeg viser hende, hvor vier. - Du tæller jo ikke, onkel Mitch.
Jeg ved, hvad I har gang i.
I gemmer jer jo ikke.
En ...
To ...
Tre ... Jeg ved, du er i skabet, Clay.
Helt ærligt! Nu må du tælle om.
Fem Seks Jeg tæller til 200.
- Vi kan se jer. - Jeg ligger ned og tæller.
- Mitch er alle tiders fyr. - Ja. Han er sjov.
- Og ganske ukompliceret. - Fin fyr.
Jeg var lige kommet ud af et rodet forhold, -
- da jeg traf Mitch i et fitness-center.
- Han er en fin fyr. - Det siger du hele tiden.
Ti. 11,12,13,14,15!
Så held og lykke. Til os alle.
Jeg hører, at du skal ud i de store aviser.
De har flere i kikkerten.
Hun er fantastisk. Hun har bare været overalt.
Tibet. Chile. Berlin, da muren var der.
Vent!
- Hvad er jeg gået glip af? - Der har Mitch været heldig.
- Hvad med dig? - Drop det.
Du sagde, at med Suzanne vandt du i lotteriet -
- og at søge efter en ny som hende ville være griskhed.
- Men der er jo gået fire år. - Kan vi ikke bare gå?
- Men jeg ville skåne dig for hørmen. - Og jeg kunne ikke lugte noget.
Gider nogen række mig majsen?
- Og sådan mødtes vi. - Åh, jeg har den.
- Hvad er dit Stjernetegn? - Skorpion med vægt i ascendenten.
- Har du søskende? - Hvem vil have majs?
Fortæl os noget om dig selv, som end ikke Mitch ved.
Jeg er ... en habil pandekagebager.
Lige til talentshowet!
- Hvordan er din perfekte dag? - Den begynder og slutter med Annie.
Det er ikke dig, jeg spørger.
Min perfekte dag ville være at besøge et land med et nyt sprog.
Et sted, hvor jeg er ude af de vante omgivelser.
Så er du kommet det rette sted.
Første gang jeg så hende ...
Du behøver ikke at råbe.
Jeg troede, at jeg var død ...
... for jeg så pludselig en engel.
Tak.
- Er du og Mitch forelskede? - Majsen er som en engel.
Dessert!
- Nogle af os spiser endnu. - Klokken er mange.
Jeg er også enebarn. Det her er overvældende, ikke?
- Har du oplevet din perfekte dag? - Hvornår bliver fyren ens elsker?
Så må forhøret vist stoppe. Det har stået på hele aftenen.
- Føler du dig forhørt? - Slet ikke.
- Nu er hun bare venlig. - Nej, jeg nyder det skam.
Jeg vil gerne undskylde på hele familiens vegne.
Ingen af Mitchs tidligere kærester er blevet forhørt i den grad.
- Hverken stand-in-pigen ... - Hvad var det, hun hed?
Eller Knicks City-heppekorspigen. Eller "massage-terapeuten".
Eller alle de stewardesser, der er valset gennem stuerne.
- Så er det nok. - Tager jeg fejl?
Tak fordi du påpegede det, Dan.
Du er alle tiders kloge fyr.
Det er Annies tur til at spørge ...
Hun vil helst kaldes Marie.
- Spørg mig om hvad som helst, Marie. -Jeg har ingen spørgsmål.
Kom nu.
Mitch sagde, at hvis jeg tilgav ham hans fortid, så tilgav han mig min.
- Det var da dumt. - Så sætter vi os ind i stuen.
Tag tærten med, John.
Ikke dig. Du kan vaske op alene.
Seks bogstaver.
- Undskyld. Jeg gik for vidt. - Nej, du er min bror.
- Når jeg nu fortæller dig ... - Du kan ikke ryste mig.
Hende, jeg traf i boghandlen ...
Da du talte om mine ekskærester, indså jeg pludselig noget.
Det, jeg føler for Marie, er noget helt andet.
- Kender du den følelse i ... - Hjertet?
- Når ens hjerte bare ... - Hamrer?
Som om det sad uden på kroppen?
Blottet og sårbart. Man er glad og ulykkelig samtidig.
Nemlig. Hvad kalder man det?
Forelskelse.
Du har bare ordet i din magt.
Stanford eller Berkeley.
Måske University of Washington. Eller noget tættere på mit hjem.
- Kom bare, hvis du ikke kan sove. - Far, altså.
- Skal du have dit godnatkys, Mitch? - Det kan du tro.
Mor og far har jo stadig den der hver-sit-værelse-til-I-er-gift-regel.
- Det er en god regel. - Tak.
- Hvad laver du, Mitch? - Marie havde bøger med.
Men hun skal læse en rigtig forfatter.
- Den bedste bog, jeg har læst. - Og den eneste.
Kan du skrive en dedikation?
- Det er en førsteudgave. - Den eneste udgave.
Sov godt.
Jeg synes ikke, du skal gøre det.
"Held og lykke." Er det alt? Det går vel an.
Godnat.
Godmorgen.
- Sig "godmorgen". - Godmorgen.
Mor dig godt. Værsgo, lille skat.
Kommer du herned, smukke Marie?
Tænder du for musikken, mor?
Du trænger til det. Her kommer han.
Kom herned, Dan. Så kører vi kædeslag.
Op med næverne. Tre, to og til højre!
Skift!
- Overtager du lige? - Gerne.
Er I friske på lidt salsa?
Dansegulvet er dit, skat.
Længere frem, Dan. Begynderne står i midten.
Hold øje med Marie.
Lad os få armene med.
Du skal gøre det samme som Marie, Dan.
Tak. Det var alle tiders.
Det er hårdt i begyndelsen, men bagefter har man det fedt.
Det er en god strækøvelse.
Kan du ikke gøre det på mig?
- Far? - Hent lige dine søstre. Nu.
- Hvor skal du hen? - Må vi komme med?
Mine piger vil gerne være lidt alene med deres far.
Men måske en anden dag. Kom så, Lil. Ind i bilen.
- Kom nu, piger. - Farmor vil lære mig at strikke.
- Kom nu, Cara. - Næ!
Godt. Hvad venter I på? Kom med.
Det var her, de havde alle muslingerne og papmaché-hajen.
- Du elskede deres karameller. - Det var, dajeg var fire!
Følg efter mig. Hør, skal vi ikke bowle?
Livet er fuld af skuffelser. Store og meget store skuffelser.
Nå, fyrtårnet eller hvalmuseet? I bestemmer.
- Ved I, hvorfor vi har fyrtårne? - Fordi de er pæne.
Det er rigtigt. Men også fordi de lyser, når det er mørkt.
De sørger for, at skibene ikke går på grund.
For når man ligger derude og kastes om på bølgerne -
- og begynder at tro, at man aldrig ser land igen, -
- men bare bliver splintret i tusind stykker-
- og går helt til bunds på det dybe vand ...
... så holder lyset os på rette kurs.
- Det er lyset. - Er der noget galt, far?
Jeg har det da fint.
- Har I moret jer? - Nej.
- Hvor har I været? - Jeg ved det.
- Vi har ledt efter dem overalt. - Og du er ekspert i børneopdragelse.
Hun er fantastisk, Dan. Hun spurtede bare af sted.
- Ja, jeg er hurtig, ikke? - Jeg kunne ikke følge med.
Selv din sved er vidunderlig.
Hvor blev Dan af?
Hun bevægede sig som en gudinde.
- Hun er adræt som en panter. - Tag lige at tørre dig.
Jeg havde bare lyst til at ride hende rundt på stranden.
- Lad være med det. - Hun er min hest.
Marie, der er rene håndklæder i skabet til højre.
Jeg savner din hud.
Jeg savner din duft.
Jeg savner ... dine øjne.
Far! Syge stodder!
Undskyld, det er bare min taberfar. Han udspionerer mig.
- Hvem der? - Jeg må tale med dig.
- Kan du lige vente et øjeblik? - Holder du til det her?
Jeg har det hyggeligt. Det har jeg virkelig.
- Morer du dig? - Nu fik jeg sæbe i øjnene.
Men jeg har det ikke hyggeligt.
- Vi må fastsætte nogle regler. - Ja, gerne.
Det er lige det, jeg taler om. Nej, vi må holde en vis afstand.
- Håndklæde. - Undskyld.
- Lad være med at læse min bog. - Hvorfor?
Og det der salsa-halløj ...
- Hvad taler du om? - Den der salsadans.
Kan du ikke godt lade være? Det vil være en stor hjælp for mig.
Og du kan lade være med at eksistere.
Jeg mente det ikke, men jeg sagde det.
Jeg skal nok gøre mig selv mindre tiltrækkende, -
- så jeg ikke vækker upassende følelser.
Nå, så det er latterligt.
- Jeg lader være med at tænke på dig. - Godt.
Hvis jeg kommer til at tænke på dig i et øjebliks svaghed ...
... vil jeg kun tænke på din fejl.
- Og hvad er de? - Jeg skal nok finde dem.
- Jeg er lige herinde. - Undskyld, tager du bad?
- Ja, jeg skal i bad. - Så se lige. Det er jo gamle rør.
- Må jeg spørge dig om noget? -Ja da.
Kan det blive mellem os to?
Kan du huske, at vi talte om dit Iiv i aftes?
Du talte om at rejse og prøve noget nyt.
Jeg syntes bare, at det lød så fantastisk.
Alt det ... Det er vist klar nu.
Ja.
- Du har jo stadig tøj på. - Det havde jeg glemt.
Jeg kigger den anden vej. Men det fik mig til at indse ...
Jeg har tænkt meget over, hvad det er, jeg vil.
Ikke bare med studierne, men med hele mit Iiv.
Jeg vil gerne se nye steder og prøve noget nyt.
- Men det er svært at finde stedet. - Ja.
Jeg vil bare gerne opleve, hvad det hele handler om.
Kender du det?
Men det er også skræmmende at indse, -
- at det, man ønsker sig, er det, man ønsker sig.
Jeg synes bare, at det er så interessant ...
... at man kan ende et helt andet sted, end man ...
Frokost!
- Herligt. Makaronisalat. - De voksne sidder i Spisestuen.
Jeg tror, at jeg sætter mig hos ungerne.
- Dan! - Lad mig nu bare sidde her.
- Davs, drenge. - Davs, onkel Dan.
Halløj.
- Hej. Hvad laver I? - Marie hjælper mig med noget.
- Vi morer os slet ikke. - Det kan jeg se.
- Hvad laver hun? - Hun er enestående.
- Farvel, far. - Farvel.
Farvel.
- Hvad var det, du var ved at sige? - Altså, jeg var ved at lave ...
Jeg ville lave et hjerte, men jeg kunne slet ikke tegne det.
Men jeg klippede det ud, og det lignede ...
Det lignede en stjerne.
Ja?
Vi er altså bekymrede for dig.
Du opførte dig besynderligt både i aftes og i morges.
- Så nu er vi rigtigt bekymrede. - Det er da sødt af jer.
Men jeg har det fint.
- Vi taler lige fortroligt. - Kom bare ind.
Jeg er lutter øren, mor.
Du gør så meget for dine piger. Ja, du gør meget for os alle.
- Men hvad gør du for dig selv? - Ikke nu.
- Kom indenfor. - Undskyld, Dan.
Bliv her endelig. Fortsæt, mor.
Er det, fordi onkel Dan er blevet sær?
Ja. Men der er en forklaring på det. Lad mig sige dig en ting.
Du må være meget tyk bag ørerne.
Så jeg håber, at du af og til piller lidt ved dig selv.
Jeg har talt med min urolog om det.
- Må vi så være fri. - Hvad taler du om?
Finder Dan nogensinde kærligheden igen?
Nej, det gør han ikke. Det gør han altså ikke.
Men hvis du er åben, så finder kærligheden dig.
- Hejsa. - Perfekt!
Jeg sagde det vist ikke tydeligt nok. Du skal have banket rust af røret.
- Hvis du fanger metaforen ... - Jeg gentager lige:
"Bekymrede." "Kærligheden finder dig." "Bank rust af røret".
- Tak. Så er vi vist færdige. - Nej, vi er ej.
Vi traf Margot Drapers datter nede på grønttorvet.
- Hun spurgte til dig. - Du må se at more dig lidt.
Ruthie Draper henter dig kl. 18, så I kan få en drink sammen.
- Jeg skal ikke ude på stævnemøde. - Jo.
- Det er på høje tid. - Ruthie "Svinefjæs" Draper?
Da ikke "Svinefjæs" Draper? Nu er I ondskabsfulde.
Mor, jeg kan end ikke huske, hvem Ruthie "Svinefjæs" Draper er.
Jeg vil ikke i byen med svinefjæset!
- Det er allerede besluttet. - Jeg husker hende slet ikke.
Vi tager med. Det skal nok blive sjovt.
Ja, det skal nok blive sjovt.
God pige.
Det bliver svinesjovt!
- Undskyld. - Få noget på grisebassen.
Ruthie, Ruthie
Svinefjæs
der er en pige på vej herhen
ja, hun kommer faktisk nu
hun kører herud for at møde ... Danny
og hvad hedder hun? Ruthie Svinefjæs Draper
Ruthie, hun bor i et hus, der er bygget af stene
ikke græs eller grene
lad mig være din slemme ulv
jeg elsker din krøllede hale
en lille gris tog på marked
en lille gris blev hjemme
en lille gris fik roastbeef
den sidste lille gris kan du glemme
og grisene sagde bare ...
Fremragende.
Davs, alle sammen.
Det er Ruthie Draper. Du kender vist alle her.
- De er vokset. - Davs, Dan.
Du ligner stadig dig selv.
Ruthie Du ser dejlig ud.
Det er da sjovt.
Harvard Medical. Johns Hopkins. Det har du gjort godt, Ruthie.
- Det er imponerende. - Fik du så overhovedet tid til fyre?
Ja, der var en. Han betød meget for mig ...
... men han omkom ved en ulykke. Undskyld.
Tak. Vi havde kun kendt hinanden i tre dage ...
... men nogle gange ved man det bare.
Ja. Helt afgjort.
Så du er læge?
Hvad er dit speciale?
- Jeg er plastikkirurg. - Selvfølgelig.
Jeg ved, hvad du tænker.
Jeg arbejder med brandsårsofre og børn med deformiteter.
- Hun er jo en ren helgen. - Jeg prøver bare at yde en indsats.
- Ligesom din bror. - Nej, nej.
Når jeg ikke kan sove, læser jeg dine klummer på nettet.
- Har du læst noget af Dan? - Kun hans skønlitteratur.
Så har du noget at glæde dig til. Altså ...
Dit svar til "Den sløve paddes mor": "Gem dog fjernbetjeningen"
"Han får da lidt motion, hvis han skal rejse sig og skifte kanal."
Og forældrene til de fem kræsne unge.
Hver af dem fik sin egen ret mad. "Sig mig, driver I en restaurant?"
- Hun husker det ordret. - Jeg siger bare
Jeg siger bare, at jeg hverken har børn eller problemer, -
- at hvis jeg en dag får det, -
- så vil dine ord give mig stor trøst.
Undskyld, jeg kan bare ikke beherske mig.
Når en pige bevæger sig sådan, så tænker man jo sit.
- Hov! - Marie er ligeglad.
Ja da. Dan er vist ikke interesseret i hende.
- Er han ikke? - Er jeg ikke?
Det tror jeg ikke. Er du?
Sådan!
- Noget fik ham til at holde igen. - Ikke længere.
Det er da smukt.
- Kom. - Kommer nu.
Så er vi hjemme.
- Det er en lækker bil. - Tak.
- Rart at træffe dig ... Ruth. - I lige måde.
- Kom så, gutter. - Dan og jeg kører en lille tur.
I skal ikke sidde oppe og vente.
Lækkert!
Jeg kender den hemmelige ingrediens: Kærlighed!
- De smager himmelsk. - De er ubeskriveligt gode.
- Hvordan smager de? - De smager herligt.
- Jeg er på min tredje stak. - Lidt flere, tak.
Det er en hemmelig opskrift, men jeg fik lov at slå æggene ud.
- Hvordan har Scorekarl det i dag? - Jeg morede mig.
Du har vist fået samlet appetit.
- Må jeg bede om en mere? - Værsgo.
Jeg er faktisk lidt sulten.
Fik du fyret den af?
Uanset hvad der skete, så havde du søreme fortjent det.
- Værsgo. - Så skal der spilles bold.
Mums!
Kom så! Kom så!
Er det sådan, du leger?
Kom så, Marie!
Hvorfor opfører du dig som en 15-årig?
- Jeg er fuld at vilter livslyst. - Du burde holde lidt igen.
De ved udmærket, hvad jeg mener.
Gider du lige, far?
Hallo. Nej, jeg er hans far.
Det er en, der hedder Jordy.
Halløj, alle sammen. Dan er lige blevet ringet op.
Klummeskrivere vil jo i bladene.
Lad mig lige forklare det hele.
Jeg skal mødes med de store kanoner fra Lamson Newspaper Group.
De kommer herned i morgen for at holde et møde med mig.
Du skal jo lige have jobbet først.
Kom her, Marie.
Far ... Far.
Lilly spurgte mig lige, hvorfor du flirter med Marie.
- Jeg flirter da ikke. - Bare rolig.
- Jeg sagde, det ikke betød noget. - Det gjorde det da heller ikke.
Jeg er altså 17 år, far. Du flirtede helt vildt.
Men hun er jo slet ikke interesseret i dig.
Men tag lige at slappe af.
- Nå, men tillykke. - Tak.
Han tog en bus herop. Han har familie i Boston.
Han elsker mig, far.
Du behøver ikke at være bange.
Hvad angår sex, så er det Marty, der gerne vil vente.
- Skulle det berolige mig? - Jeg elsker ham, far.
- Jeg elsker ham. Jeg elsker ham. - Nej, du gør ej.
Det er ægte kærlighed.
Og bare fordi du ikke oplever det, behøver du ikke at straffe os.
Forelskelse er ikke kærlighed. Seksuelt begær er ikke kærlighed.
Du fatter ikke noget. Ikke engang det fatter du.
Hvad er det, jeg ikke forstår, Cara?
At det er fortvivlende, at I ikke kan være sammen?
At noget skiller dig fra den, du virkelig holder af?
At når du er sammen med vedkommende, så bralrer du bare ud med alting?
At du ved, at hvis I var sammen, ville vedkommende udvikle dig?
Så må Marty altså gerne blive her?
Undskyld.
Om Marty må blive her?
Howard kører dig til bussen. Din tante venter i Boston.
Jeg er ikke din far, men husk på, at kærlighed er en farlig følelse.
- Nej. - Siger du mig imod?
Det er bare ...
Kærlighed er ikke en følelse, men en evne.
- Hvem har fortalt dig det? - Det har jeg selv fundet på.
Kom og sig farvel.
- Luk vinduet. - Jeg savner dig allerede.
Nej!
Marty!
- Hvor er det sødt. - Hvorfor er det sødt?
At føle så stærk en kærlighed.
- Kærlighed er ikke en følelse. - Ikke det?
Det er en evne.
I så fald har du en meget begavet datter.
Din kærlighedsmorder!
- Det var Cara. Og den næste? - Olivia laver noget med pigerne.
Gus fremfører sit sædvanlige nummer. Howard og jeg synger.
- Skriv mig på. - Hvad er dit talent?
Kærlighedsmorder.
- Hvad sagde du? - Vi har et familienummer.
- Hvad er din fars talent? - Han har ikke noget.
Han er den eneste, der er fritaget.
Her kommer Bella Wilson!
Chihuahua.
- Klar? - Jeg er nervøs.
- Fremfør dit sædvanlige nummer. - Marie er ikke til imitationer.
- Det skal være noget særligt. - Bare vær dig selv.
Bulldog.
Det var det.
- Det her er tilegnet Marty. - Skal jeg tage kirsebærrene?
- Jeg har en idé. - Det bliver sikkert godt.
Måske.
Sidst, men ikke mindst: Onkel Mitch!
En klog mand ... min bror ... har engang sagt:
"Hvis du vil være helt oprigtig, så syng!"
Må jeg præsentere mit orkester.
Dan har ikke spillet, siden ...
Når folk hele tiden si'r at du aldrig forelsker dig
når alle bare viger og opgi'r
så lad min kærlighed slå døren op
lad mig kærlighed slå døren op
lad min kærlighed slå døren op til dit hjerte
når alting bryder sammen og alle virker så fjerne
så finder vi to fryd og gemmen og du bliver min stjerne
jeg er nøglen til dit hjerte jeg kan redde dig fra smerte
gør dig fri fra melankoli kun én ting kan sætte dig fri
og det er min kærlighed
lad min kærlighed
lad min kærlighed slå døren op
Sådan, onkel Mitch.
Når tragedier rammer dig
så tag dig ikke af det mer'
kærlighed kan løse alt
og du er heldig, at jeg er her
lad min kærlighed slå døren op
til dit hjerte.
Sandt nok.
Flot, gutter.
- Hvad skulle det til? - Jeg kunne ikke beherske mig.
- Hvad skal jeg nu gøre? - Intet. Han er jo min bror.
- Hvorfor sang du så for mig? - Fordi jeg ...
Jeg ...
Side 92. "Er jeg død? For pludselig ser jeg en engel."
Side 148: "Jeg tilgiver dig din fortid, hvis du tilgiver mig min."
Hans bedste replikker var dine.
Det er uudholdeligt.
Jeg kan ikke spille komedie.
Far?
- Ja, lille trold. - Kom og se noget, jeg har lavet.
Kan vi gøre det i morgen? Så skal jeg nok komme.
Ja, ja, far.
Åh, du godeste.
Hvad sker der?
Det var sangen, ikke? Jeg skulle aldrig have sunget.
- Det var en dum sang. - Græder hun, eller griner hun?
Nej, nej, nej.
Marie ...
- Nu kommer han. - Mor!
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Jeg har aldrig mistet en pige.
I behøver ikke at forstille jer.
Hun sagde, at jeg er en fin fyr. Hun sagde, at hun elskede mig.
Og så sagde hun ...
at vi burde søge efter vores sande sjæleven.
Jeg fatter ikke, hvad der fik hende på andre tanker.
Der må da være en grund til, at hun ...
Hvorfor stirrer du på mig?
Han stirrer ud i meningsløsheden. Du stod bare i vejen.
- Har du noget at tilføje, Dan? - Ja, hvad siger eksperten?
Sandheden er jo, at vi alle holdt af hende.
Ja, det gjorde vi.
Det her hjælper ikke en pind. Kan I ikke finde på noget sjovt?
En af The Rat Pack. En sanger.
- Dean Martin! - Sammy Davis, Jr.!
Så er det din tur!
Værsgo.
- Davs, Jordy. - Du kan ikke tale nu, vel?
- Jeg måtte bare væk. - Det ved jeg.
- Ben Franklin! - Jeg nåede ikke ret langt.
- Dejligt smil. Smukke øjne. - Marie!
Ja.
Åh nej, skat.
- Far. - Hej, skat.
- Vil du se, hvad jeg har lavet? - Når jeg kommer tilbage, okay?
- Er det nu Dem igen? - Rart at se Dem igen, hr. betjent.
- Ved De, hvorfor jeg standsede Dem? - Ja. Og jeg erkender min forseelse.
- Det bliver dyrt. - Sæt det på regningen.
- Hvabehar? - Sæt det på regningen.
Hvad er det, vi gør?
Det er måske nok forkert, men forkertheden rummer en rigtighed.
Vi må tænke os om. Pigerne ... Hvordan skal vi ...
De er enestående og ...
- Hvad nu? - Vi går for hurtigt frem.
Synes du det?
Vi ved jo end ikke, om du kan bowle.
Vent. Du skal sigte rigtigt.
Jeg ser bare, hvordan du gør.
Mange tak.
Det var et elendigt kast, men en flot afslutning.
Jeg ville lige vente lidt.
Det var flot.
Du brækker armen.
Lad os kaste samtidig.
- Far? - Hvad laver du?
Hvad fanden ...? Marie? Hvad sker der?
Jeg kan forklare det hele.
- I har jo slået op. - Ja, for to timer siden.
- Ja, men - Jeg troede, at du var rejst.
Hun nåede bare ikke ret langt.
- Jeg kan forklare det hele. - Lad os høre det.
Kan I huske kvinden fra boghandlen? Her står hun.
- Jeg lod være med at jage hende. - Det var ikke planlagt.
Jeg ved, hvordan det må føles.
Hvordan føles det her?
- Hvad er der dog sket? - Jeg er ked af det.
Undskyld.
Marie!
- Kør ikke. - Hvad tænkte vi dog på?
Undskyld.
Kør ikke.
Far! Vent, far!
Hvad laver du?
Det er indkaldelsen til retten.
Og jeg skal bede om førerbeviset.
Du har gæster.
Når man taler om solen. Cindy Lamson. Redaktør i Lamson Newspaper Group.
- Jim Lamson, udgiver. - Goddag.
Vi har sludret lidt med familien.
Det har været en fornøjelse at tale med dine dejlige døtre.
- Et krus varm cider? - Tusind tak.
Varm cider, far?
Du er ikke bare kærlighedsmorder, du er også verdens værste far.
Hvor sødt.
Som du ved, har vi talt med to andre kandidater.
Men min far og jeg er sikre på, at vi har det bedste i vente.
I må godt gå nu, piger.
De må godt blive. Vi vil gerne have hele familien med.
Dan er rigtig god til at holde alt inden for familien.
Det er det, vi er faldet for. Din klumme og dine værdier.
Dine personlige karaktertræk, som ses i klummen, gør dybt indtryk.
- Ærlighed og pålidelighed. - Vi har store planer med dig.
- Vi har samme mål som dig. - Hvilket?
At sætte familien først.
Hør her.
Der er vist en, der ikke har læst sin egen klumme.
Hvad skal det sige?
Gå din vej. Du er en løgner og en hykler.
- Du er utro med din brors kæreste. - To bøder og en bule.
- Var det en det af planen? - Og så fejer du Lilly af.
- Hun havde lavet noget til dig. - Men du gad ikke se det.
TIL FAR
- Jeg har virkelig klokket i det. - Sludder.
- Se, hvordan jeg har sjoflet Lilly. - Og Mitch.
- Og de der avisfolk. - Det var ikke en vellykket dag.
- Jeg bør kun tænke på at være far. - Hold nu op.
- Kærlighed er noget rod. - Jeg burde vide bedre.
- Jeg har såret mine unger. - Så gør det godt igen.
- Du har begået nogle fejl. - Rigtig mange.
At falde for Marie var ikke en fejl.
- Må jeg lige få en kasse mere? - Ja.
Mitch ...
Jeg ...
- Havde det været enhver anden ... - Jeg er virkelig ...
Vi tager den senere.
Davs, smukke.
Piger.
Må jeg lige være alene med Lilly?
Nuvel ...
- Jeg ved, at jeg har dummet mig. - Ja, det har du.
Jeres mor ...
Jeg savner jeres mor. Hele tiden. Sådan vil det altid være.
- Mor er død. - Jeg ser hende hver dag, skat.
Jeg ser hende i din godhed, Jane. Og i din lidenskab, Cara.
Og du har hendes øjne, Lilly. Og hendes smil.
Så nu skal I høre. Jeg giver mig selv stuearrest resten af livet.
- Jeg vil koncentrere mig om jer. - Du er hos os hver dag.
Jeg går ingen steder.
Marie forvirrede mig lidt, men det er forbi.
Jeg tabte hovedet.
Jeg opførte mig åndssvagt, fordi jeg elsker hende.
Det var ikke det, jeg mente. Hvordan skulle jeg kunne elske hende?
- Jeg har kun kendt hende ... - I tre dage.
Hvordan kan man vide det på tre dage?
Jeg ved det ikke. Jo. Jeg elsker hende.
Jeg elsker hende. Jeg elsker hende. Jeg elsker hende.
Så få dog fat i hende.
Vi kan bedre lide hende end dig.
Gør det.
Nu.
Her er lidt til turen.
- Hvad nu? - Jeg kan ikke.
Jeg har jo ikke kørekort mere.
- Jeg er god til at læse kort. - Det her er så langt ude.
Men jeg vil ikke gå glip af det.
Kære læsere, det er min første klumme i jeres avis.
Fremover vil jeg svare på jeres spørgsmål.
I dag vil jeg dog skrive lidt over emnet "planer".
Ikke mine planer for klummen, men de planer, vi lægger for livet.
Vi håber også, at vore børn lægger kloge planer.
Men som regel går det ikke, som vi havde planlagt.
Så i stedet for at spørge de unge: "Hvilke planer har du?"
"Hvad vil du bruge dit liv til?"
l stedet burde vi måske sige: "Planlæg at lade dig overraske! "
Tekster: Aage Brock